Stemmeoppgjør ved stortingsvalg 
Ny ordning fra 2005 i korte trekk

GAD 210805- forbehold om feil

Vi har tro typer mandater, distriktsmandater og utjamningsmandater. Disse beregnes på to nokså forskjellige måter. Først fordeles de 150 distriktsmandatene av hvert enkelt fylkesvalgstyre. Deretter er det et riksvalgstyre som fordeler 19 utjamningsmandat, ett for hvert distrikt (fylke).

Antallet mandater totalt har økt fra 165 i 2001 til 169 i år. Antallet distriktsmandat har derimot sunket fra 157 til 150. Fordelinga er slik:

	1997	2001	2005	
Østfold 	8	8	9	
Akershus 	12+2	12+3	16	
Oslo 	15+2	15+1	17	
Hedmark 	8+1	8	8	
Oppland 	7	7	7	
Buskerud 	7	7	9	
Vestfold 	7	7+1	7	
Telemark 	6	6	6	
Aust-Agder 	4	4	4	
Vest-Agder 	5	5	6	
Rogaland 	10+2	10+1	13	
Hordaland 	15+1	15+2	15	
Sogn og Fjordane 	5	5	5	
Møre og Romsdal 	10	10	9	
Sør-Trøndelag 	10	10	10	
Nord-Trøndelag 	6	6	6	
Nordland 	12	12	10	
Troms 	6	6	7	
Finnmark 	4	4	5	
Sum	157+8	157+8	169	

2005-tallet inkluderer ett utjamningsmandat i hvert fylke.

Fordelinga mellom fylkene skal nå nyberegnes hvert åttende år (annahvert valg). Det gjøres ved at fylket får et fordelingstall som fastsettes ved at antallet innbyggere blir påplussa arealet (i kvadratkilometer) ganger 1,8. Så tildeles mandatene forholdsvis på dette grunnlaget.

Fordelinga av distriktsmandatene
1.	Kvotienter. Vi lager en tabell med en kolonne per parti. Øverst settes partiets stemmetall i fylket. På raden under setter vi opp stemmetallet delt på 1,4. Dette kalles partiets kvotient med første delingstall (1,4). Videre settes opp nye rader med kvotienter basert på delingstall 3, delingstall 5, delingstall 7 osv, så langt som det er behov.
2.	Rangering og fordeling. Alle kvotientene, uavhengig av parti, rangeres nå. Og høyeste kvotient får første mandat, nest høyeste andre mandat osv så langt fylket har distriktsmandater.

Et eksempel:
Et fylke har 100.000 stemmer fordelt på 4 partier. Det skal fordeles 4 mandat. Vi setter opp tabellen:

Parti	A	B	C	D		
Stemmetall	50.000	20.000	16.000	14.000	100.000	
Delingstall 1,4	35.714	14.286	11.429	10.000		
Delingstall 3	16.667	6.667	5.333	4.667		
Delingstall 5	10.000	4.000	3.200	2.800		

Kvotientene er markert med rødt. Vi ser at parti A har høyeste kvotient og får første mandat. Men partiet har også nest høyeste, og det får dermed  andre mandat også. Så får parti B og C hhv tredje og fjerde mandat. Dersom det hadde vært fem mandater, ser vi at det er dødt løp mellom parti A og parti D. Da sier valgloven at parti A ville fått mandatet, ettersom partiet har høyest stemmetall.

Fordeling av utjamningsmandater
1.	Finn de verdige. Systemet med utjamningsmandater blei innført i 1989. Hensikten er å rette opp skeivheter på nasjonalt plan. Vi kan f.eks tenke oss at et parti mangler fem stemmer på å komme inn i samtlige fylker. Da vil utjamningsmandatene kompensere for denne "uflaksen". Men ikke alle er verdige slik kompensasjon. Bare partier som har fått fire prosent eller mer på landsbasis, er aktuelle - og bare registrerte politiske partier (ikke lokale lister). RV er dermed - med dagens oppslutning - uverdig. (Ta i betraktning at det er totalt 169 mandater, og at det derfor kan argumenteres med at det bare trengs 0,6 prosent av stemmene for å ha rett til en plass.)
2.	Få de uverdige heilt ut av systemet. Nå har det jo vist seg at uverdige partier, som RV, kan komme inn på et distriktsmandat. Det forkludrer regnestykket. I det videre arbeidet må en derfor anta at dette mandatet ikke finnes. Eksempel: Dersom RV får ett mandat, vil en i beregningene om utjamningsmandat anta at Stortinget bare har 168 mandater totalt. (Nedafor her later vi for enkelhets skyld som om dette ikke er tilfellet.)
3.	Lat som det ikke finnes fylker. Vi tar nå de verdige partias totale stemmetall på landsbasis og fordeler alle 169 mandatene. Vi bruker samme metode som ved fordeling av distriktsmandatene, dvs at vi deler stemmetallet på 1,4, på 3, på 5, på 7 osv. De talla (kvotientene) vi da får, rangeres, og dermed ser vi hvor mange mandater hvert parti burde fått om Norge bare var ett fylke.
4.	Har noen kommet for godt ut? Det kan hende at et parti, bare på grunn av distriktsmandatene, har fått flere stortingsplasser enn de burde ha hatt etter riksoppgjøret. I så fall må også disse "for mye"-plassene tas ut av betraktning, og en må fordele på nytt.
5.	Hvor mange utjamningsmandater? Så er det bare å ta differansen mellom antall mandater i riksoppgjøret og det antallet partiet allerede har fått i distriktene. Da finner en antallet utjamningsmandat hvert parti skal ha. Så langt er det ganske greit. Men nå skal vi finne fylkene for hvert mandat. Som nevnt er det ett utjamningsmandat i hvert fylke.
6.	Reststemmer. Vi må først finne antallet reststemmer for hvert parti i hvert fylke. Et parti som ikke fått distriktsmandat i fylket, får heile stemmetallet sitt som reststemmer. Har partiet derimot fått distriktsmandat, skal stemmetallet deles med [(antall oppnådde distriktsmandat x 2) + 1]. Reststemmetallet skal så deles med gjennomsnittlig antall stemmer bak hvert distriktsmandat i fylket. 
Vi prøver med et eksempel: I fylke X er det avgitt 100.000 stemmer og valgt 10 distriktsrepresentanter. Gjennomsnittlig stemmetall bak hvert mandat er da 10.000. Parti A har fått 8.000 stemmer og ingen mandat. Reststemmetallet er da 8.000, som deles med 10.000. Resultatet er 0,8; vi kan kalle dette tallet restkvotienten. Parti B har fått 15.000 stemmer og 2 mandat. Reststemmetallet blir da 15.000 : ((2 x 2) + 1) = 3.000. Vi deler dette med 10.000, og partiet får restkvotient 0,3. Parti C har fått 50.000 stemmer og 5 mandat. Reststemmetall blir 50.000 : ((5 X 2) + 1) = 4.545, som deles med 10.000, og gir restkvotient 0,4545.
7.	Rangering. Restkvotientene for samtlige fylker og samtlige verdige partier ordnes nå etter størrelse. Er flere kvotienter like store, er antall stemmer i vedkommende fylker avgjørende for rangeringa. I tilfelle stemmelikhet avgjøres rekkefølgen ved loddtrekning.
8.	Fordeling. Utjamningsmandat nr 1 tildeles så det partiet og det fylket som har den største restkvotienten. Utjamningsmandat nr 2 tildeles deretter i prinsippet det partiet og det fylket som har den nest største kvotienten, osv inntil alle 19 mandat er fordelt.
9.	Problemet. Men så er altså problemet at hvert fylke har bare et utjamningsmandat Når et fylke har brukt opp sitt utjamningsmandat, kommer det ikke i betraktning ved senere fordelinger av utjevningsmandatene. Det vil, etter det jeg skjønner, bety at restkvotientene for alle de andre partia, strykes i dette fylket. Likedan: Når et parti har fått det antallet utjamningsmandater det skal ha, strykes partiets restkvotienter i gjenværende fylker. Forhåpentlig gir dette et ikke altfor sært resultat. Men teoretiske studier har antyda mulighetene for at et parti kan være så uheldig at det får et utjamningsmandat i det fylket der det har færrest stemmer.